ТЕОРЕТИЧНА СУТНІСТЬ ТА ЗНАЧЕННЯ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ В ДІЯЛЬНОСТІ ВІТЧИЗНЯНИХ ПІДПРИЄМСТВ: інтелектуальна власність, нематеріальні активи, об’єкти інтелектуальної власності - Щебликіна , І.О.; Щебликіна , З.В.; Грінберг , І.О. (Фінансові стратегії інноваційного розвитку економіки, 2020)
Дослідження присвячено вивченню теоретичної сутності та значення інтелектуальної власності на вітчизняних підприємствах. Розглянуто трактування інтелектуальної власності вітчизняними та зарубіжними науковцями, досліджено властивості об’єкті інтелектуальної власності, обґрунтовано роль інтелектуальної власності як самостійного економічного об’єкту, здатного приносити користь та дохід його власнику, розглянуто класифікацію об’єктів інтелектуальної власності. Визначено, що об’єкти інтелектуальної власності мають властивості, що притаманні як нематеріальним активам, так і ті, що є відмінними рисами об’єктів інтелектуальної власності. До властивостей саме об’єктів інтелектуальної власності відносить те, що вони є чинниками створення та розвитку конкурентного середовища та результатами або проявами творчої розумової праці людей, що становить нові, оригінальні ідеї, знання, інформацію. Зазначено, що однією з головних і найцінніших ознак, що відрізняє досліджувану категорію з-поміж інших матеріальних активів, є саме невичерпність інтелектуального капіталу, який за структурою складається з об’єктів інтелектуальної власності, знань та досвіду персоналу організації тощо. В процесі дослідження визначено, що приймаючи участь у економічних відносинах, інтелектуальна власність виступає як самостійний економічний об’єкт, що здатний приносити користь та дохід власнику. Інтелектуальну власність актуально досліджувати не тільки як результат діяльності, а саме як потужний інструмент у жорсткій конкурентній боротьбі. Зазначено, що однією з найголовніших проблем, відносно інтелектуальної власності на підприємстві, є оцінка та облік об’єктів інтелектуальної власності. Дуже важливими передумовами для оцінки вартості інтелектуальної власності є внесення її до інноваційних та інвестиційних проектів; у разі розширення ринків збуту; визначення збитку, завданого неправомірним використанням об’єктів інтелектуальної власності тощо. Можна зробити висновок, що нематеріальні активи як форма вияву інтелектуальної власності – це права або переваги у довгостроковому періоді, які були придбані власником і відображені у балансі підприємства за ціною їх придбання та доведення до комерційної діяльності.