ПСИХОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ПРОЯВУ ПРОАКТИВНОСТІ ОСОБИСТОСТІ В УМОВАХ СИТУАЦІЙНОЇ НЕВИЗНАЧЕНОСТІ - Хілько, С. О. (Журнал сучасної психології, 2025)
Статтю присвячено теоретичному аналізу дослідження психологічних особливостей прояву проактивності особистості в умовах ситуаційної невизначеності. Теоретико-концептуальну основу дослідження становлять напрацювання з проблематики проактивності особистості та проактивного стилю ухвалення рішень, ситуаційної невизначеності, толерантності/інтолерантності до ситуаційної невизначеності, а також копінг-стратегій подолання невизначеності. У статті проактивність розглядається як здатність свідомо ініціювати необхідні дії, керуючись власними цінностями й життєвими цілями, а також проявляти відповідальність за вплив на зміни в навколишньому середовищі та власному житті. З’ясовано, що джерелом невизначеності є не лише обмеженість фактів чи даних, а й наявність множинних інтерпретацій. У психологічному вимірі невизначеність тісно пов’язана з новизною, складністю, суперечливістю, неоднозначністю, ризиком. Дослідження висвітлює принципово різні виміри невизначеності: об’єктивний і суб’єктивний. Перший пов’язаний з непередбачуваністю майбутнього, другий – із браком знань про поточний стан речей. Установлено, що ситуаційна невизначеність завжди пов’язана з конкретною подією та емоційною реакцією на неї у вигляді занепокоєння, тому запропоновано розглядати ставлення до неї через конструкти толерантності/інтолерантності. На основі теоретичного аналізу дослідження розроблено п’ятикомпонентний структурний підхід до прояву проактивності особистості в умовах ситуаційної невизначеності, що включає когнітивний, емоційно-регулятивний, мотиваційний, поведінковий, ціннісно-смисловий, кожен із яких відображає специфічні способи сприйняття, оцінки, емоційного реагування, цілеспрямованих дій і смислового осмислення невизначених ситуацій. Стаття наголошує, що прояв проактивності в умовах ситуаційної невизначеності є способом мобілізації та цілеспрямованого використання психологічних ресурсів особистості, що дає змогу ефективно передбачати можливі зміни, ініціювати дії, адаптуватися до нестабільних умов і перетворювати невизначені ситуації на можливості для розвитку й самореалізації.