ДОСЛІДЖЕННЯ ОСОБЛИВОСТЕЙ ВЗАЄМОЗВ’ЯЗКУ РИС ОСОБИСТОСТІ ТА ЕМОЦІЙНОГО СТАНУ - Чанчиков, І. К. (Журнал сучасної психології, 2024)
У статті розглянуто результати дослідження взаємозв’язку між рисами особистості та емоційним станом, що є важливим складником психологічного благополуччя людини. Основна мета дослідження полягала у визначенні того, як окремі риси характеру можуть впливати на емоційні переживання індивідів, зокрема на позитивні та негативні емоції, а також на тривожно-депресивні стани. Для оцінки рис особистості використовувалася методика «Цінності у дії» (VIA), яка дає змогу виміряти ключові чесноти та сильні боки, орієнтовані на розвиток особистісного потенціалу. Емоційна сфера досліджувалася за допомогою «Шкали диференційних емоцій» К. Ізарда, яка дає можливість детально аналізувати спектр емоційних проявів. У дослідженні взяли участь 147 респондентів (29 чоловіків і 118 жінок), які дистанційно пройшли опитування. Результати кореляційного аналізу показали, що риси особистості, пов’язані з творчістю, вдячністю, любов’ю, мають позитивний зв’язок із позитивними емоціями. Зокрема, вдячність виявилася найбільш вираженою серед позитивних рис, що сприяють позитивному емоційному стану. Креативність і любов також були тісно пов’язані з позитивними емоційними переживаннями, що підкреслює важливість цих рис для емоційного благополуччя. Водночас виявлено, що риси, такі як любов до пізнання, допитливість та ентузіазм, мають значний негативний зв’язок із тривожно-депресивними станами. Ці риси допомагають знижувати рівень тривожності та депресивних проявів, сприяючи емоційній стійкості та загальному психологічному комфорту. Наприклад, любов до пізнання та почуття гумору показали значний вплив на зниження негативних емоцій, що може свідчити про роль інтелектуальних та соціальних якостей у підтримці емоційної стабільності. Дослідження підкреслює важливість розвитку позитивних рис характеру, таких як вдячність, креативність, любов до пізнання, для підвищення рівня емоційного благополуччя. Отримані результати можуть мати практичне значення для розроблення психологічних програм, орієнтованих на зміцнення емоційної стійкості, профілактику тривожних та депресивних станів, а також загальне покращення якості життя через розвиток сильних боків особистості.