САМОСВІДОМІСТЬ ОСОБИСТОСТІ В ПЕРІОД РАННЬОЇ ДОРОСЛОСТІ - Чернявська, Н. (Журнал сучасної психології, 2025)
Статтю присвячено дослідженню проблеми самосвідомості особистості в період ранньої дорослості. У роботі проведено теоретичний аналіз психологічних особливостей цього вікового періоду в контексті нормативних (вікові) і ненормативних (несприятливі життєві обставини) криз із позиції їх впливу на особистість, як з огляду на особистісне зростання, так і на можливі особистісні деформації. Наголошується, що здатність долати життєві кризи в цьому віковому періоді значною мірою визначається рівнем самосвідомості. Самосвідомість розглядається як центр внутрішнього світу людини, де відбуваються складні процеси самоусвідомлення через пізнання власної біопсихосоціальної природи та внутрішніх потенціалів, що проявляються в системі моральних цінностей, переконань, прагнень і потреб, а також у ставленні до себе, інших і світу. У період ранньої дорослості особистість усвідомлює себе як суб’єкта власної життєдіяльності через пізнання свого особистого «Я», «Я» як члена сім’ї та «Я» як працівника. Акцентовано на основних стадіях психосоціального розвитку людини Е. Еріксона, де найважливішим завданням цього періоду визначено встановлення власної ідентичності у близьких стосунках з іншими людьми та в трудовій діяльності. Піддаються аналізу Я-концепція, життєві проєкти особистості, яка все зважує з позиції узгоджень між Я-реальним і Я-ідеальним, де в разі їх невідповідності можуть виникати внутрішньоособистісні конфлікти, емоційні та поведінкові порушення (агресія, конфронтація, заперечення, раціоналізація). Наголошено на вагомості самоставлення особистості до своїх ідентичностей, успіхів/неуспіхів, що впливає на її самооцінку і подальший поступ, чи, навпаки, стагнацію. Тому зроблено акцент на самореалізації особистості в цей віковий період як здатність позитивного сприйняття себе і світу, налаштування на успішність у досяганні бажаного, конструюванні майбутніх планів. Отже, зазначено, що наслідком нереалізованості особистості в цей період життя може стати початок формування залежностей (хімічних або нехімічних). Перспективу подальшого дослідження вбачаємо в проведенні емпіричного дослідження самосвідомості особистості ранньої дорослості, схильної до адиктивної поведінки.