АНАЛІЗ ЗМІН КУТІВ БІОЛАНОК ЛІКТЬОВИХ СУГЛОБІВ ПРИ ВИКОНАННІ ВИСОКОКВАЛІФІКОВАНИМИ ПАУЕРЛІФТЕРАМИ ЗМАГАЛЬНОЇ ВПРАВИ ЖИМУ ШТАНГИ ЛЕЖАЧИ - Єзик, К. А.; Деха, Н. М.; Джим, В. Ю. (Фізичне виховання та спорт, 2025)
Мета статті – проаналізувати зміни кутів біоланок ліктьових суглобів з обтяженням 30 %, 60 % та 90 % від максимальної піднятої ваги штанги при виконанні висококваліфікованими пауерліфтерами змагальної вправи жиму штанги лежачи. Дослідження проводилося в місті Харків у ДЮСШ № 9, де брали участь 12 висококваліфікованих спортсменів (9 МСУ та 3 МСУМК) вагової категорії до 105 та 120 кілограмів. Для аналізу техніки жиму штанги лежачи на горизонтальній лаві проведено відеозйомку виконання цієї вправи висококваліфікованих спортсменів з різним навантаженням від максимуму. Відеозйомка проводилася відеокамерою, розташованою перпендикулярно напрямку грифа штанги. Кожен спортсмен виконував вправу жиму штанги лежачи протягом 10 спроб. Проведене дослідження дало змогу здійснити детальний біомеханічний аналіз змін кутів біоланок ліктьових суглобів при виконанні змагальної вправи жиму штанги лежачи висококваліфікованими пауерліфтерами за умов використання навантажень 30 %, 60 % та 90 % від максимальної ваги. На основі отриманих результатів установлено, що технічна структура руху в більшості фаз вправи демонструє відносну стабільність, однак у низці фаз зафіксовано статистично достовірні відмінності, що свідчить про адаптацію техніки виконання до рівня обтяження. Зокрема, достовірні зміни виявлено у фазі прийняття вихідного положення (t1,3 = 2,39; p < 0,05), стартового положення (t1,3 = 3,02; p < 0,05), фази опускання штанги на груди (t1,3 = 2,44; p < 0,05) та старту з грудей (t1,3 = 2,27; p < 0,05), що вказує на те, що збільшення обтяження зумовлює незначні, але суттєві зміни в техніко-біомеханічних параметрах виконання. Водночас у завершальній фазі фіксації відмінностей не зафіксовано (p > 0,05), що може свідчити про сформованість стабільного рухового стереотипу в умовах високої спеціалізованості. Загалом, результати підтверджують, що навіть серед висококваліфікованих спортсменів технічні характеристики руху є чутливими до змін у навантаженні. Це підкреслює доцільність урахування обтяження як ключового чинника при плануванні індивідуалізованих тренувальних програм. Отримані дані також свідчать про необхідність упровадження фазового біомеханічного аналізу в практику контролю та корекції техніки виконання змагальних вправ пауерліфтингу.