ОСОБЛИВОСТІ СТРАТЕГІЇ СТАЛОГО РОЗВИТКУ ТУРИЗМУ В УКРАЇНІ - Дугієнко, Н.О.; Кондрацька, О.О. (Фінансові стратегії інноваційного розвитку економіки, 2019)
Досліджено особливості стратегії сталого розвитку туризму в Україні. З’ясовано, що туризм  займає особливе місце в економіці України. Доведено, що сьогодні Україна має великий потенціал для розвитку туризму. У зв’язку з цим здійснено аналіз стану, динаміки та напрямів туристичної продукції України.  Сталий розвиток передбачає вирішення економічних, соціальних та екологічних проблем. Розвиток буде сталим тільки тоді, коли буде досягнута рівновага між різними факторами, що зумовлюють загальний рівень життя. З’ясовано, що умовою регіонального розвитку туризму є чіткий розподіл повноважень між центральними та регіональними галузевими органами влади, а також між органами виконавчої влади та місцевого самоврядування. Доцільним є делегування органам місцевого самоврядування повноважень щодо розвитку місцевого туризму: створення регіональних туристичних корпорацій, туристичних інформаційних центрів, розбудови інфраструктури, залучення інвестицій тощо. Визначено, що сталість розвитку туризму є складовою розвитку національних економік. Туризм як галузь економіки перебуває в складній взаємодії з навколишнім середовищем, і тому сьогодні завдання подальшого розвитку туризму полягає в зменшенні його негативного впливу на навколишнє середовище (забруднення стічними водами, сміттям; емісія повітряного транспорту; ерозія пляжів внаслідок вирівнювання прибережної території; вплив на культуру місцевих жителів; втрата історичної та архітектурної спадщини; використання праці неповнолітніх та ін.). Причиною цього є чинники, які значно перешкоджають подоланню загострення конкуренції на міжнародному туристичному ринку, загальносвітової тенденції до посилення ролі держав у забезпеченні сталого розвитку туризму, вітчизняний національний туристичний продукт стає все менш привабливим та конкурентоспроможним. Як наслідок, сфера туризму і курортів у державі не спроможна забезпечити повноцінного виконання економічних, соціальних і гуманітарних функцій, не сприяє збереженню довкілля та культурної спадщини, створенню робочих місць, збільшенню питомої ваги сфери послуг у структурі ВВП. Запропоновано шляхи поліпшення соціально-економічного забезпечення: необхідно покращити планування та більш ефективне використання туристичного та природно-ресурсного потенціалу. Зазначено – для підвищення конкурентоспроможності туристичної галузі необхідна нова стратегія сталого розвитку та вдосконалення існуючої державної політики, яка буде спрямована на задоволення потреб туристів.