ДИФЕРЕНЦІАЦІЯ ТА ПРОФІЛІЗАЦІЯ НАВЧАННЯ ПРИРОДНИЧИХ ДИСЦИПЛІН У НОВІЙ УКРАЇНСЬКІЙ ШКОЛІ - Дехтяренко, С. Г.; Савіч, І. О. (Педагогічні науки: теорія та практика, 2018)
В умовах реформування школи особливої значущості набувають проблеми формування в учнів функціональної грамотності як мінімального рівня компетентності, що дасть їм змогу бути успішними в усіх сферах життя. Одним з підходів, що забезпечує результативність навчального процесу, є диференційований підхід до навчання, а універсальним шляхом навчання учнів – застосування як теоретичних знань, так і знань способів дій є розв’язування задач із природничо-наукових дисциплін. Функціональна грамотність характеризується здатністю використовувати основні способи пізнавальної діяльності для досягнення елементарних цілей своєї діяльності і пов’язана з певними уміннями. В освітній галузі «Природознавство» зміст функціональної грамотності складається з наукового пояснення явищ природи, екологічної та хімічної грамотності. Уміння розв’язувати задачі є одним з показників успішного засвоєння матеріалу і важливим етапом у розумінні природних явищ і законів. Стаття присвячена вирішенню проблеми практичної реалізації задачного підходу в умовах диференційованого навчання, що є актуальним і важливим для сучасної освіти.