ГЕНДЕРНІ АСПЕКТИ ПРОФЕСІЙНОГО СПІЛКУВАННЯ ФАХІВЦІВ ІЗ СОЦІАЛЬНОЇ РОБОТИ - Перхайло, Н. А. (Педагогічні науки: теорія та практика, 2020)
Автор статті порушує проблему оптимізації професійного спілкування фахівців із соціальної роботи шляхом формування комунікативної та гендерної культури. Із цією метою висвітлюються мотиви, завдання, зміст та особливості фахової комунікації в соціальній сфері. Наведена низка труднощів, які ускладнюють професійне спілкування соціальних працівників: широкий спектр завдань та повноважень; складні умови роботи; проблемний контингент; численні конфліктні ситуації; комунікативні маніпуляції; несприйняття суспільством тощо. У статті визначено поняття гендеру в аспекті професійної діяльності та спілкування фахівців соціальних служб, у контексті партнерства суб’єктів соціальної сфери, зокрема чоловіків і жінок, – гендерного партнерства. Професійно-комунікативна культура фахівців із соціальної роботи тісно пов’язана з оволодінням гендерними особливостями спілкування. Серед останніх автор називає розбіжність у меті та мотивах спілкування чоловіків і жінок, відмінність комунікативних стратегій, стилів жіночого й чоловічого спілкування, змістове та мовленнєве наповнення висловлень представників різної статі. Водночас детально охарактеризовані особливості взаємодії у процесі професійного спілкування фахівців із соціальної роботи (встановлення й підтримання контактів, сприймання, зворотний зв’язок тощо). Окрему увагу приділили гендерно маркованим конфронтаційній комунікації, стратегіям ведення дискусії, комунікативним перешкодам (когнітивні, емоційні і поведінкові розходження між статями), шляхам їх подолання та ін. Опанування системи знань про гендерні перетворення у професійній діяльності, зокрема в соціальній сфері, формування в майбутніх фахівців із соціальної роботи комплексу комунікативних умінь і навичок з урахуванням гендерних особливостей спілкування вимагає оновлення системи теоретичної і практичної підготовки студентів у вищій школі. Важливим є завдання підвищення професійної кваліфікації фахівців- практиків, фахової компетентності соціальних працівників шляхом збагачення сучасними інструментами професійної діяльності, зокрема засвоєння відомостей про гендерні особливості спілкування (клієнтів і колег), удосконалення навичок налагодження ефективної взаємодії з ними.