ПЕДАГОГІЧНИЙ ІНСТРУМЕНТАРІЙ ЗАПОБІГАННЯ ТА ПОДОЛАННЯ ЕМОЦІЙНО-ВОЛЬОВИХ БАРʼЄРІВ УЧНІВ У ПРОЦЕСІ ПАРТНЕРСЬКОЇ ВЗАЄМОДІЇ НА УРОКАХ АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ - Татарін, В. П. (Педагогічні науки: теорія та практика, 2025)
Статтю присвячено проблемі емоційно-вольових бар’єрів учнів у процесі партнерської взаємодії. У центрі уваги – потреба створення безпечного, емоційно підтримувального освітнього середовища, що сприяє розвитку суб’єктності, саморегуляції та внутрішньої мотивації cубʼєктів освітнього процесу. Емоційно-вольові бар’єри, зумовлені тривожністю, страхом помилки, невпевненістю або фрустрацією, істотно знижують ефективність процесу навчання та ускладнюють налагодження довірливої взаємодії між учнями та вчителем, що зумовлює актуальність дослідження і потребу в комплексному підході до проблеми, особливо в контексті вивчення англійської мови, що передбачає мовленнєву активність, постійне застосування набутих знань у публічному мовленні, толерантне ставлення до помилок та високий рівень емоційної і вольової саморегуляції.У межах дослідження визначено дві стратегії – запобігання та подолання, що реалізуються через шість тактик: прогностично-аналітичну, формування партнерського середовища, розвиток емоційно-вольової стійкості, індивідуалізацію навчання, психолого-педагогічну підтримку та емоційно-вольову регуляцію. До кожної тактики запропоновано комплекс методів (рефлексивні інтерв’ю, рольові ігри, SMART-цілі, фасилітація, драматизація, техніки релаксації, гейміфікація, візуалізація тощо) і прийомів (афірмації, емоційний щоденник, «Лист вчорашньому собі», «Карта емоцій», «Мій шлях», «Діалог довіри», емоційні колажі тощо), адаптованих до контексту уроків англійської мови.У ході формувального експерименту, що охопив 30 учнів, було виявлено позитивну динаміку в самооцінці впевненості, емоційної стабільності, мотивації та відкритості до взаємодії. Результати анкетування свідчать про зростання рівня підтримки з боку вчителя, покращення атмосфери в класі та підвищення зацікавленості у навчанні. Отримані результати підтверджують ефективність запропонованого інструментарію та його значущість для підвищення якості партнерської взаємодії у шкільній освіті.